KRATKI PREGLED PISANE RIJEČI NA TLU HERCEG-BOSNE OD PRVIH ZAPISA U KAMENU DO POČETKA 20. STOLJEĆA I POJAVE MODERNIH STRUJANJA U KNJIŽEVNOSTI
Sažetak
Književnost na narodnom jeziku javlja se u Herceg Bosni sasvim pouzdano krajem 10. ili početkom 11. stoljeća. Prvi pisani spomenici uglavnom su natpisi u kamenu, no poznata su i evanđelja i druga sakralna djela pisana na pergamentu pa i na papiru. Uz sakralna javljaju se i svjetovna djela i to: darovnice, ugovori, povelje, oporuke i druge službene zapiske. O beletrističkim djelima možemo samo nagađati i to na osnovi jednog sačuvanog srednjovjekov¬nog romana tzv. berlinske Aleksandride. Sasvim je sigurno da srednjovjekovna Herceg Bosna poznaje i vrlo bogatu i raznovrsnu usmenu književnost. Sve ovo upućuje da su bosanskohercegovački žitelji do najezde turskih hordi živo komunicirali i usmeno i pismeno za svom narodnom jeziku, da su stvarali svoj tip kulture življenja i izražavanja, i to u okviru, a vjerojatno i pod utjecajem, srednjoevropskih tokova.
Padom Herceg Bosne pod osmanlijsku vlast u potpunosti se mijenja kulturni, gospodarski i duhovni život bosanskohercegovačkog pučanstva. Pod okriljem islama omogućen je vrlo snažan kulturni život sa službenim turskim te priznatim perzijskim i arapskim jezikom. Brojna literarna djela se prevode, prepisuju, a pod utjecajem orijentalnih kultura i književnosti javljaju se i na tlu Herceg Bosne mnoga književna djela, naročito poetska. U ovome su članku spomenuta samo neka imena i djela iz tog perioda.
II.
Potkraj 17. stoljeća u Herceg Bosni se rađa vrlo interesantna pojavnost u književnom stvaralaštvu Muslimana. To je nastavak cijelog niza književnoumjetničkih djela pisanih hrvatskim jezikom i arapskim pismom tzv. arebicom. Ova se književna pojavnost imenuje alhamijado književnošću, a pripisuje ju se srednjeobrazovanoj klasi bosanskohercegovačkih Muslimana.