Atti, Vol. XVII No. 1, 1987.
Izvorni znanstveni članak
Antonio Miculian
; Centro di ricerche storiche Rovigno
Sažetak
U prvom dijelu eseja pisac nam prikazuje posjede Piéanske biskupije
u okviru austrijske Istre i desetine sto ih je biskup redovno utjeravao od Piéna, Krbuna, Brda, Cepiéa, Sv. Ivanza, Grimalde, Gologorice
i od sest kapelanija: Zarecje, Skopljak, Tupljak, Grobnik, Gradinje i
PreviS.
Reformatorski pokret, obraden u drugom dijelu, bio je uveden iz
habsburskih pogranicnih krajeva nailazeéi na direktnu podrsku kod
Primoza Trubara, Matije Vlaciéa, Balda Lupetine i Piera Paola Vergeri-ja,
kao i kod nekih clanova obitelji Barbo, gospodara Kozljaka, na celu
sa Francescom Barbom, kapetanom Rijeke. Bio je to kulturni i knjizevni
pokret uz koji je pristao ne toliko nizi kler koliko plemstvo pokrajine
i austrijskog porijekla. Reformatorski pokret kod juznih Slavena imao
je religiozni, politicki i kulturni karakter. Prijevodom, naime, i sirenjem
tekstova i tumacenja éirilicom i glagoljicom bila je namjera ne samo
siriti evandeoski duh i kdéanski mora! u narodu, veé i Kristovu vjeru
i evandeoski duh Balkanskjm poluotokom do otomanskog carstva, da
bi se Evropa spasila od turskog osvajanja.
Paznja posveéana ucenju slavenskih jezika bilo je potrebno sredstvo
da se uspije u tom pothvatu; nakon neuspjeha, i kulturno-knjizevn'f
razvoj je propao, ali je ostavio veoma vidljive tragove u nasoj regiji.
U vezi s djelom sto ga je Trubar razvio, trséanski historicar Giulio
Cervani napisao je: « ... On je pruZio svome narodu ne samo vjerski
izbor, veé, uvodeéi pismenu upotrebu i stampu na jeziku koji se do
tada nije bio nikada uzdigao na dostojanstvo knjizevnoga jezika, prvi
ga je uputio k etnickoj spoznaji koje prije nije bilo».
Ključne riječi
Hrčak ID:
242959
URI
Datum izdavanja:
6.11.1987.
Posjeta: 654 *