Pregledni rad
Autoimune bolesti jetre
Irena Hrstić
Irena Hrstić
Rajko Ostojić
Sažetak
Tri dobro defi nirane autoimune bolesti jetre
jesu autoimuni hepatitis, primarna bilijarna ciroza i primarni
sklerozirajući kolangitis. Njihovu autoimunu komponentu čine
organski nespecifi čna protutijela koja se nalaze u serumu
oboljelih. U bolesnika s autoimunim hepatitisom ciljna stanica
jest hepatocit, dok je kod primarne bilijarne ciroze i primarnoga
sklerozirajućeg kolangitisa ciljna stanica epitel žučnih vodova. U
dijagnozi autoimune bolesti jetre ključna je istodobna prisutnost
specifi čnih kliničkih, seroloških i histoloških obilježja. Sindrome
preklapanja karakterizira ne tako jasan sklop obilježja tipičnih
za pojedinu autoimunu bolest jetre. Nadalje, učestalo se u
kroničnoj virusnoj bolesti jetre aktiviraju autoimune reakcije.
Najzorniji primjer jest prisutnost autoprotutijela u bolesnika s
kroničnim C-hepatitisom te posljedično pogoršanje bolesti u
slučaju kad bolesnik primi terapiju kortikosteroidima. Usprkos
složenosti te nepotpunom razumijevanju patogeneze autoimunih
bolesti jetre većina bolesnika se liječi u remisiji bolesti
kortikosteroidima (autoimuni hepatitis) ili ursodeoksikolnom
kiselinom (primarna bilijarna ciroza ili primarni sklerozirajući
kolangitis).
Ključne riječi
autoimune bolesti jetre; autoimuni hepatitis; primarna bilijarna ciroza; primarni sklerozirajući kolangitis; sindromi preklapanja
Hrčak ID:
18838
URI
Datum izdavanja:
26.1.2006.
Posjeta: 29.111 *