Pregledni rad
Liberalizacija usluga zračnih luka Europske unije: regulatorni okvir i problemi u praksi
Ana Kapetanović
; Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo, Zagreb, Hrvatska
Sažetak
Zračni promet desetljećima je, kako u Europi tako i u svijetu, bio isključivo predmetom državnog interesa. Države su bile jedini vlasnici zračnih (nacionalnih) prijevoznika (tzv. flag carriers), kao i zračnih luka, te su i jedni i drugi uživali neograničenu financijsku pomoć. Uz to, poslovanje prijevoznika bilo je strogo regulirano, tj. ograničeno: pravo obavljanja zračnog prijevoza iz/u određene države pripadalo je samo zračnim prijevoznicima država između kojih se prijevoz obavlja, a poslovanje zračnih luka bilo je samo odraz korištenja takvih prava. Tek je u posljednjih dvadeset godina stvaranjem jedinstvenog tržišta potpuno liberaliziran zračni prijevoz unutar Europske unije. Paralelno s takvim promjenama u zračnom prijevozu donekle su liberalizirane i usluge koje “prate” takav prijevoz – prije svega usluge koje se prijevoznicima pružaju u zračnim lukama, a koje su po svojoj prirodi takve da omogućuju otvaranje tržišta. Aerodromske usluge, kao i naknade koje se za njih naplaćuju prijevoznicima, odavno su predmetom smjernica koje je izdala Međunarodna organizacija za civilno zrakoplovstvo (International Civil Aviation Organisation; ICAO). Navedene smjernice dobile su obvezujući karakter tek transpozicijom u propise EU-a, a navedenim zakonodavstvom otišlo se i korak dalje – stvoren je pravni okvir za otvaranje tržišta dijela takvih usluga.
Primjena prava tržišnog natjecanja na granu prijevoza i s njim povezane usluge, koje su toliko dugo bile obilježene snažnim državnim protekcionizmom, dovela je pak do bogate prakse Europske komisije i Europskog suda. Jedan od posebno bitnih dokumenata čine Smjernice o državnim potporama zračnim lukama i zračnim prijevoznicima (2014/C 99/03), kojima se nastoji adekvatno odgovoriti na probleme u primjeni postojećeg pravnog okvira i činjenicu sve većeg broja poslovnih modela zračnih prijevoznika. Naime, pojava niskotarifnih prijevoznika, zatim alijansi te tzv. “hibridnih” modela (kombinacija klasičnih linijskih i niskotarifnih prijevoznika), kombinirana s djelomičnom privatizacijom zračnih luka i sve opsežnijim pravnim okvirom kojim se definiraju obveze država članica da otvore tržište usluga koje se pružaju u zračnim lukama dovela je do raznih vrsta ugovora između prijevoznika i zračnih luka i potencijalnog kršenja prava tržišnog natjecanja.
U ovom radu prikazat ćemo primjenljivi pravni okvir za usluge koje se pružaju u zračnim lukama EU-a, mjeru u kojoj su one liberalizirane, logiku takvih zakonodavnih promjena te prikaz postupnog prilagođavanja smjernica Europske komisije iz područja prava tržišnog natjecanja trenutačnoj situaciji i promjenama u načinu poslovanja zračnih prijevoznika i zračnih luka. Pritom ćemo se posebno osvrnuti na probleme u primjeni navedenih propisa na zračne luke u Republici Hrvatskoj, s obzirom na opseg prometa i visoku sezonalnost, te ćemo pokušati odgovoriti na pitanje zašto najavljene promjene u regulaciji aerodromskih usluga nisu uspjele i kako bi to moglo utjecati na liberalizaciju drugih usluga u tzv. “prehrambenom lancu” zračnog prometa (pomoćne usluge koja obavlja pružatelj usluga u zračnoj plovidbi).
Ključne riječi
zračne luke; natjecanje; zračni prijevoz; zemaljske usluge; usluge zračne luke; liberalizacija; državne potpore
Hrčak ID:
157611
URI
Datum izdavanja:
29.4.2016.
Posjeta: 2.249 *