Pregledni rad
NEKA OTVORENA PITANJA U PRIMJENI INSTITUTA PRIVREMENOG UVOZA PLOVILA SUKLADNO ANEKSU C MEĐUNARODNE KONVENCIJE O PRIVREMENOM UVOZU
Željko Dominis
Sažetak
Jedno od osnovnih načela na kojemu se temelji carinsko i porezno pravo zemalja Europske unije, Hrvatske i mnogih drugih zemalja jest da nema oprav-danja za naplatu carine i drugih uvoznih davanja na uvezenu robu koja se u carinskom području te zemlje zadržava samo određeno vrijeme i, budući da se ne uključuje u gospodarski tijek, ona ne konkurira robi proizvedenoj na njezinu području. Mnoštvo je razloga pritom što se sve više u međunarodnoj trgovini pojavljuje i potreba za privremenim uvozom i izvozom roba, pa ovaj institut ima značajno mjesto u carinskom i vanjsko-trgovačkom sustavu svake zemlje.
U primjeni instituta privremenog uvoza plovila, tijekom se posljednjih godina u Republici Hrvatskoj pojavilo više otvorenih pitanja dijelom povezanih sa samom provedbom inspekcijskih nadzora na moru i u marinama te drugim mjestima odobrenima za smještaj i čuvanje plovila, a dijelom s upravnim i prekršajnim predmetima koji su u razmatranju carinskih tijela. Pri tome uočene su određene neujednačenosti i različitost u postupanju u gotovo identičnim ili veoma sličnim okolnostima, a što je dijelom posljedica različita shvaćanja i tumačenja brojnih naputaka i mišljenja u svezi s privremenim uvozom plovila.
U članku je autor pokušao dati odgovore na najveće dvojbe i neka otvorena pitanja u primjeni instituta privremenoga uvoza plovila uz potpuno oslobođenje od plaćanja carine na osnovi Aneksa C Istanbulske konvencije.
Ključne riječi
privremeni uvoz plovila; hrvatski i strani državljanin; rezident i nerezident; ovlašteni opu-nomoćenik; prebivalište; uobičajeno boravište; dvojno državljanstvo; privatna i komercijalna uporaba plovila; carinsko područje; „off shore“ tvrtka; LLC tvrtka; d
Hrčak ID:
16509
URI
Datum izdavanja:
10.10.2007.
Posjeta: 8.217 *