Izvorni znanstveni članak
Politika i etika obraćanja u lirici
Andrea Milanko
orcid.org/0000-0003-3943-7771
; Filozofski fakultet Sveučilišta u Zagrebu
Sažetak
U radu se nastoje kritički razmotriti rasprave o dvjema retoričkim
figurama, apostrofi i prozopopeji, zajedno s njihovim političkim i
etičkim konzekvencijama koje su se zadržale u suvremenim pristupima proučavanju lirike od 1980-ih, kada su prvi put izašle na vidjelo. Ako je apostrofa konstitutivna za pjesništvo, a prozopopeja je u podlozi svakog čina čitanja, tada, na teorijski vrlo zanimljive načine, prozopopeja generira sasvim konkretnu ideju pjesništva, podupirući ju institucijom znanosti o književnosti. Ta se ideja ponajprije ostvaruje u antropomorfizaciji lirskog subjekta. No da je ipak riječ o interesnom čitanju koje se još od romantizma prerušava u apriorizam, dokazuje se u nastavku rada analizom tekstova Barbare Johnson psihoanalitičke i dekonstrukcijske provenijencije.
Ključne riječi
lirski subjekt; apostrofa; prozopopeja; psihoanaliza; dekonstrukcija
Hrčak ID:
159371
URI
Datum izdavanja:
14.8.2015.
Posjeta: 1.705 *