Izvorni znanstveni članak
https://doi.org/10.31745/s.70.7
Sveti Grgur Veliki u Njemačko-rimskom brevijaru (1518.), na freskama u Sveticama (1541.) i u Raju duše (1560.) koje su naručili Frankapani Modruški i Ozaljski
Ivan JURKOVIĆ
orcid.org/0000-0001-6864-6658
; Sveučilište Jurja Dobrile, Pula, Hrvatska
Sažetak
Grof je Krsto (Kristofor) Frankapan Modruški i Ozaljski sa suprugom Apolonijom Lang od Wellenburga za trajanja uzništva u Veneciji (1514. – 1519.) pripremio i dao tiskati Njemačko-rimski brevijar u kojem je svoje mjesto našao i sveti Grgur Veliki. Kao i stric joj Krsto, Katarina Frankapan je dala 1560. otisnuti časoslov Hortvlvs Animae [Stoye Rechi Ray Dusse] u kojem su posljednje dvije molitve na hrvatskom jeziku – molitve Grgura Velikog. Ustrajno inzistiranje na promidžbi toga crkvenog oca, »najvećeg među svim papama«, »rodom« Frankapana, predstavlja ne samo nov iskorak u razvoju predodžbe (gotovo pa utemeljene na ikonografskom argumentu konvenijencije) Frankapana Modruških i Ozaljskih, već odgovara i na pitanja percepcije moći članova te obitelji, kao i njihove simboličke komunikacije unutar europskih političkih/dvorskih i crkvenih krugova.
Ključne riječi
Grgur Veliki; Frankapani Modruški i Ozaljski; Njemačko-rimski brevijar; freske u Sveticama; časoslov Raj duše; simbolička komunikacija; (samo)promocija; 16. stoljeće
Hrčak ID:
231692
URI
Datum izdavanja:
31.12.2019.
Posjeta: 2.479 *